page18
Страна 18
Број 2
Били су наши ђаци
Поштовани читаоци, од овог броја уводимо рубрику “Били су наши ђаци”. Намера нам је да се сетимо свих оних који су некада ишли у нашу школу и да их представимо. Зато позивамо све читаоце, наше бивше ђаке, да нам се јаве и да кажу нешто о себи, шта су све радили и куда их је животни пут одвео након што су завршили основну школу.
У овом броју, представићемо вам др Милојка Лазића и др Сању Сакан, рођену Деспотовић. Овим путем им се захваљујемо на сарадњи и послатој биографији.
Др Милојко Лазић, професор
Професор др Милојко Лазић je рођен 13. децембра 1952. године у Доњој Борини, као најстарији од петоро деце, од родитеља Милутина и Миленије Лазић.
Радничка, углавном сиромашна породица, утицала је да се још у предшколском детињству сва деца очеличе и природно оснаже за сналажење у свим условима. Родитељско васпитање уградило му је осећај за породицу и поштовање старијих, обавезу да се поштује све своје и туђе и наравно да се поштује школа, истичући при том важност образовања.
Како професор Лазић наводи, имао је срећу да буде уписан у први разред 6. септембра 1960. године, као прва генерација тадашње Основне школе „Иво Лола Рибар“. Први учитељ му је био Славко Петровић, а након тога, заменила га је учитељица Драгица Адамовић. Уместо ње требало је да буде учитељица Марина, која је одмах постављена за секретара основне школе, те је учитељица Драгица Адемовић остала до петог разреда.
Био је одличан ђак, али и познат по несташлуцима, што га је свакодневно коштало прута или лењира по длановима , те честим стајањима у ћошку, као и обавезно седење у “магарећој клупи”. Како истиче професор Милојко Лазић, показало се да су то биле добре педагошке мере, којих се увек радо сећа.
У вишим разредима показао је интересовање за све предмете, осим ликовног васпитања. Нарочито је волео и добро радио математику, хемију, физику и биологију.